Блакитний неон – популярна і впізнавана акваріумна рибка. Особливий блиск смужок на тілі нікого не лишить байдужим, а велика зграйка здатна годинами привертати до себе увагу. Як правильно доглядати за цією чудовою рибкою, ви дізнаєтесь із нашої статті.
Зміст
Загальні відомості
Неон блакитний, або звичайний (Paracheirodon innesi) – прісноводна променепера рибка із родини Харацинові. Свою назву вид отримав за незвичайну блискучу смужку вздовж тіла, яка при потраплянні на неї світла спалахує, наче вогник. Це явище нагадує яскраві вогні неонових реклам у нічному місті.
Неон, мабуть, найпопулярніша рибка своєї родини. І справа тут не лише у дивовижному забарвленні тіла. Спокійна вдача рибок дозволяє утримувати їх із більшістю мирних тропічних видів. Неони не псують живих рослин, тому часто використовуються професійними акваскейперами у своїх роботах.
![Блакитний неон у акваскейпі](https://blog.tetra.net/uk-ua/wp-content/uploads/2021/04/blakytnyi-neon-u-akvaskeipi.jpg)
Загалом утримання блакитного неона не відрізняється складністю, проте деякі особливості все ж є, далі ми обов’язково про них розповімо.
У перші роки після виявлення європейським акваріумістам постачали виключно особин, яких виловили у природі. Довгий час ніхто не міг розвести рибок у неволі. І тут допомогла щаслива випадковість, яку назвали «німецьким дивом». Саме у Німеччині вперше було отримане потомство блакитного неона. А секрет виявився простий – для розведення рибок необхідна дуже м’яка вода, саме у ній на тоді й утримувались ці чудові представники харацинових.
Зараз зустріти природних неонів уже практично неможливо. Більшість із них вирощується на спеціальних фермах.
Зовнішній вигляд
Неон блакитний має вузьке й витончене тіло. Розмір рибок зовсім невеликий: самки виростають до 4 см, самці – трохи менші. З обох боків тіла проходить сяюча блакитна смуга, яка переливається у відбитому світлі зеленим або блакитним сяйвом. Під нею розташована друга смужка – червона, вона простягається від середини тіла до хвоста (за цією ознакою блакитного неона легко можна відрізнити від червоного, у якого червона смуга тягнеться по всьому тілу). Плавники у рибки невеликі і практично прозорі. Але є й вуалева форма.
![Блакитний неон. Зовнішній вигляд](https://blog.tetra.net/uk-ua/wp-content/uploads/2021/04/blakytnyi-neon-zovnishnii-vyhliad.jpg)
Статевий диморфізм виражений слабко. Самки зазвичай більші, їх черевце округлене, а смужка, що світиться, – вигнута.
Тривалість життя блакитного неона в акваріумі – 3-5 років.
Історія появи
Блакитний неон відкритий французьким дослідником і авантюристом Огюстом Рабо під час його експедиції басейном річки Амазонки. Вважається, що вперше цю рибку він побачив у поселенні одного з індіанських племен, коли хворів лихоманкою. Його кмітливий розум одразу усвідомив, який прибуток можуть принести настільки незвичайні рибки, і вже за рік дослідник налагодив регулярні поставки «диких» неонів до Америки та Європи. Рибки справді викликали фурор серед акваріумістів-любителів. Отримати потомство блакитного неона у неволі не виходило, а, оскільки Рабо ретельно приховував місце проживання рибок, тривалий час він залишався монополістом із їх постачання.
Кілька особин Рабо надіслав своєму другу Вільяму Іннесу, видавцеві популярного на той час журналу «Акваріум». Іннес ще не зустрічав у своїй практиці таких незвичайних риб, тому негайно переслав їх найбільшому іхтіологу США професору Майерсу, який нарешті зробив науковий опис і надав видову назву на честь свого соратника Іннеса – Hyphessobrycon innesi. Трохи пізніше вид був перенесений до роду Paracheirodon, де і знаходиться досі.
Ареал проживання
Батьківщина блакитного неона – тропічна частина Південної Америки, перш за все, басейн Амазонки. Особливістю типових для рибок водойм є м’яка та кисла вода, багата на дубильні та гумінові речовини. Така вона через те, що річки протікають під густою пеленою джунглів. Все листя та відмерлі гілки падають на дно, де, перегниваючи, підкислюють воду. Через товстий шар мулу вимивання гірських мінералів ускладнюється, тому жорсткість води дуже низька. Також цьому сприяють рясні дощі, що випадають протягом вологого сезону.
Живуть блакитні неони зграйками у невеликих і спокійних заводях.
![Спокійна притока Амазонки – типовий біотоп для блакитного неона](https://blog.tetra.net/uk-ua/wp-content/uploads/2021/04/spokiina-prytoka-amazonky-typovyi-biotop-dlia-blakytnoho-neona.jpg)
Догляд і утримання
Блакитний неон – типова зграйна рибка, тому в одному акваріумі необхідно тримати не менше 6 особин. Але найефектніше виглядають зграйки з 15 і більше особин. Рекомендований об’єм акваріума – від 50 літрів. Наявність кришки бажана, бо рибки, злякавшись, можуть легко вистрибнути.
Найкраще блакитні неони виглядають у густих заростях водоростей, розбавити які можна натуральним камінням і корчами. Ґрунт краще використовувати темний, так рибки будуть виглядати яскравіше.
![Блакитних неонів слід утримувати зграйками](https://blog.tetra.net/uk-ua/wp-content/uploads/2021/04/blakytnykh-neoniv-slid-utrymuvaty-zghraikamy.jpg)
Не рекомендується висаджувати блакитних неонів у свіжі акваріуми, цьому виду дуже важливі стабільні параметри води. Акваріум необхідно обладнати фільтром, компресором і терморегулятором, адже ці тропічні рибки люблять чисту та теплу воду. Освітлення має бути помірним.
Раз на тиждень слід підмінювати воду – до 20% від об’єму акваріума. Позитивно позначиться на самопочутті рибок додавання кондиціонера Tetra ToruMin. Натуральний екстракт торфу, що у ньому міститься, дозволяє створити «чорну» тропічну воду, аналогічну природній.
Оптимальні параметри для утримання: Т=23-27°С, pH=6.0-6.5, GH <12.
Сумісність
Блакитні неони чудово підходять для утримання у загальних акваріумах із мирними тропічними рибками. Відмінними сусідами стануть інші види неонів, тетри, кардинали, расбори, гупі, пецилії, дрібні райдужниці, вишневі барбуси і навіть скалярії.
Виключити співжиття необхідно з великими й агресивними видами, які будуть сприймати маленьких неонів лише у якості корму.
![Блакитні неони у загальному акваріумі](https://blog.tetra.net/uk-ua/wp-content/uploads/2021/04/blakytni-neony-u-zahalnomu-akvariumi.jpg)
Годування блакитного неона
Міцне здоров’я та довголіття блакитних неонів багато в чому залежить і від правильного харчування. З їх раціону краще прибрати живі та заморожені корми, які не забезпечують рибок збалансованим харчуванням і часто є потенційними джерелами інфекції в акваріумі. А ось якісні сухі корми, навпаки, найбільш підходять. Харчуватися неони воліють у верхніх і середніх прошарках акваріума, також необхідно враховувати невеликий розмір їх рота.
Tetra Micro Crisps – корм у вигляді чіпсів для декоративних риб невеликого розміру. Збалансована формула поєднує інгредієнти рослинного та тваринного походження. Червоні чіпси містять каротиноїди для посилення яскравості забарвлення, а зелені підтримують здоров’я і життєві сили. Маленькі чіпси швидко м’якшають, завдяки чому рибки легко їх з’їдають.
![Якісний сухий корм – найкращий вибір для блакитних неонів](https://blog.tetra.net/uk-ua/wp-content/uploads/2021/04/yakisnyi-sukhyi-korm-naikrashchyi-vybir-dlia-blakytnykh-neoniv.jpg)
TetraMin Mini Granules – повноцінний корм у вигляді міні-гранул для маленьких прісноводних декоративних риб. Виготовлений із понад 40 видів якісної сировини. Гранули швидко м’якшають і повільно тонуть. Містить пребіотики для комфортного травлення.
TetraPRO Energy Multi-Crisps – високоякісний повноцінний корм, який виготовляється за дбайливою низькотемпературною технологією, що дозволяє зберегти його високу поживну цінність. Концентрат для підвищення енергії надає неонам життєвих сил.
Неони схильні до переїдання, тому годувати рибок найкраще раз на день порцією, яку вони з’їдять за кілька хвилин.
Розмноження і розведення
Розведення блакитного неона у домашніх умовах потребує певного досвіду. Проблема полягає у тому, що при високій жорсткості води (понад 4°) оболонка ікринок стає непроникною для сперматозоїдів, і запліднення не відбувається.
Для нересту використовується невеликий акваріум – від 10 літрів. На дно укладають сепараторну сітку. Фільтр ставити не можна, бо личинки неона дуже малі і тому їх може засмоктати. Допускається несильна аерація. Вода у нерестовому акваріумі повинна мати такі параметри: Т=22-24°С, pH=5.5-6.5, GH<4. Глибина води не має перевищувати 10-15 см.
Виробників заздалегідь розділяють і рясно годують. Висаджувати самця і самку до нерестовика краще пізно ввечері. Сам нерест зазвичай проходить уранці. Самка здатна відкласти до 150 ікринок. Опісля батьків відсаджують, а акваріум затемнюють, бо яскраве світло згубне для ікри. Інкубація триває близько доби, далі 4-5 днів личинки живляться за рахунок жовткового мішка, після чого переходять на самостійне харчування. У нерестовому акваріумі слід поступово підвищувати жорсткість. Затемнення залишають доти, доки мальки не зміцніють (до 2 тижнів).
Статева зрілість настає у віці 5-8 місяців.